Megoldások

H16. A feladat egyik képletébe becsúszott elírás szerencsére senkit nem zavart meg, mindenki rájött, hogy (NH4)2CO3 volt az egyik összetevő.
A keverék hevítése során lejátszódó reakciók:
	(NH4)2CO3·H2O → 2 NH3 + CO2 + 2 H2O
	FeCO3 → FeO + CO2
A fejlődött gáz anyagmennyisége: mol.
A titrálás egyenlete:
	6 Fe2+ + Cr2O72– + 14 H+ → 6 Fe3+ + 2 Cr3+ + 7 H2O
A vastartalom: 6·100·27,2 cm3·0,100 mmol/cm3 = 1632 mmol.
Ugyanennyi CO2 fejlődik a FeCO3-ból a bomlása során. A maradék 3,525 mol száraz gáz 1,175 mol ammónium-karbonátból fejlődött. 
m(FeCO3) = 189,1 g		 m((NH4)2CO3·H2O) = 134,1 g
A maradék 96,8 g a NaCl.
A keverék tömegszázalékos összetétele tehát 45,0 % FeCO3, 31,9 % (NH4)2CO3·H2O és 23,0 % NaCl.
A feladatra érkezett megoldások közül 14 db volt teljesen helyes. A viszonylag egyszerű feladatban sok bosszantó, apró számolási hibát követtek el a beküldők.

H17. A vegyület tömegszázalékos összetételének megfelelő molarány: 39,12 / 12 : 52,11 / 16 : 8,77 = 3: 3: 8. Az összegképlet tehát (C3H8O3)n. Ez pl. a glicerin lehet n = 1 esetén. 
Glicerinből erőteljes vízelvonószer hatására propénal, akrolein keletkezik:

Az akrolein aldehidként adja az ezüsttükörpróbát:
C2H3-CHO + 2 Ag(NH3)2+ + 2 OH– → C2H3-COOH + 2 Ag + 4 NH3 + H2O
1,010 g ezüst 4,73 mmol 0,2651 grammjából aldehid csoporttal reagál. Ez megfelel az akrolein 56 g/mol-os moláris tömegének. Az adatokat más vegyületeknek megfeleltetni nem tudjuk.
Az akroleint szabad levegőn hagyva szintén eloxidálódik (reaktívabb vegyület, mert további telítetlen kötéseket tartalmaz) és a keletkező akrilsav már nem adja a próbát. 
Az trigliceridek glicerin részletéből keletkező akrolein felelős részben az égett zsír és olaj kellemetlen szagáért. 
Lorántfy Bettina (Dabas, Táncsics Mihály Gimnázium, tanára Baranyi Ilona) megoldása. A 26 megoldás zöme csak apróbb hiányosságokat tartalmazott, 7 db teljes értékű volt. 

H18. a) Az ekvivalenciapontban a Cl– tartalmú oldathoz sztöchiometrikus mennyiségű AgNO3-at adtunk. A keletkező AgCl csapadék oldódási egyensúlyára áll fenn, hogy:
	LAgCl = 1,8·10–10 = [Ag+][Cl–]
A két koncentráció egyenlő, tehát [Ag+] = 1,3·10–5 mol/dm3.
b) Az Ag2CrO4 csapadék leválása esetén is felírható egy oldhatósági egyensúly.
	LAg2CrO4 = 1,0·10–12 = [Ag+]2[CrO42–]
A titrálás ekvivalenciapontjában ismerjük az [Ag+] értékét. A kromát csapadék leválása tehát:
	[CrO42–] = 1 / 180 mol / dm3 = 5,6·10–3 mol/dm3 
koncentráció esetében kezdődik meg az ekvivalenciapontban. A csapadék színét nyilván néhány csepp ezüst-oldat felesleg hozzáadása után látjuk csak meg.
c) A jodid tartalmú oldat esetében az analóg számítás azt mutatja, hogy 104 mol/dm3 kromát koncentráció esetén indul a leválás pontosan az ekvivalenciapontban. A kérdés becsapós volt, ugyanis ez még nem zárná ki, hogy a kromát indikátor használható legyen. Az ezüst-jodid rendkívül rosszul oldódik, ezért nagyon kicsi az ezüstionok koncentrációja az ekvivalenciapontban. Már egy elhanyagolhatóan kis felesleg hatására is elkezdődne már az ezüst-kromát leválása (a fent kiszámított kromátkoncentráció esetén akkor, ha az [Ag+] 10–8 mol/dm3–ről 1,3·10–5 mol/dm3-re csökkenne).
A gyakorlatban mégsem használatos a kromát indikátor, mert az ezüst-jodid csapadékon adszorbeálódik, és rosszul észlelhető a végpont. Egyébként is a jodid jodometriás módszerekkel pontosan mérhető.
Nagy Péter (Szolnok, Verseghy Ferenc Gimnázium, tanára Pogányné Balázs Zsuzsanna) megoldása. Sajnos a feladat becsapós része minden beküldőt megtévesztett.

H19. A fejlődő nitrogén-monoxid tömege:
m(NO) = 0,39 · 1,5 dm3 · 30 g·mol–1 / 22,41 dm3·mol–1 = 0,7831 g
Minthogy ez az elegy 53,81 tömegszázaléka, a gáz össztömege 1,4553 g, sűrűsége tehát 0,9702 g·dm–3. A fejlődő dinitrogén-oxid:
m(N2O) = 0,21 · 1,5 dm3 · 44 g·mol–1 / 22,41 dm3·mol–1 = 0,6185 g
A gáz fennmaradó 40 %-a a harmadik komponens, aminek a tömege 0,0537 g (3,67 m/m %). A moláris tömege:
	M = 0,0537 g · 22,41 dm3·mol–1 / (0,4 · 1,5 dm3) = 2,0 g/mol
Ez a dihidrogén. 
Ha a fém x értékű, akkor a három gáz keletkezésének az egyenletei:
3 Me +   4 x HNO3 = 3 Me(NO3)x + x NO + 2 x H2O
8 Me + 10 x HNO3 = 8 Me(NO3)x + x N2O + 5 x H2O
2 Me +   2 x HNO3 = 2 Me(NO3)x + x H2
A keletkezett gázok anyagmennyiségéből a fém anyagmennyiségére felírható:
	n = 3/x · n(NO) + 8/x · n(N2O) + 2/x · n(H2) = 0,2446 / x
A fém atomtömege tehát m/n = 27,44 x.
A lehetséges megoldások közül csak az x = 2 fogadható el, mivel ez a mangán tömegének felel meg, ami a valóságban is alkot kétértékű iont.
Cserép Gergely (Budapest, Jedlik Ányos Gimnázium, tanára Elekné Becz Beatrix) megoldása. 

H20. A kiindulási anyag lehetett egy fém-oxid, ami melegen fém-hidroxid formájában feloldódott, de lehűtve a termék egy része kivált. Ezt a sejtést alátámasztja, hogy a szűrlet erősen lúgos. Legyen a fém-hidroxid képlete Me(OH)x, a fém atomtömege M.
A szűrlet tömege: 20 g + 9 g – 9,75 g = 19,25 g. A sűrűség alapján ez 18,7 cm3. 
Az oldatban a [OH–] = 1013,28-14 M, ebből adódik az oldott fém-hidroxid anyagmennyisége: 3,56·10–3 mol / x. 
A csapadék anyagmennyisége: 9,75 / (M + 17x).
A kiindulási oxid fémtartalma megegyezik az oldott és kivált hidroxid anyagmennyiségével.
	
M / x = 68,75.
Elfogadható megoldás az x=2, M = 137,5 g/mol, ami a bárium-oxidnak és hidroxidnak felel meg. A bárium-hidroxid vizes oldata pl. karbonát- és szulfát-ionok valamint szén-dioxid kimutatására használható.
Vesztergom Soma (Budapest, Szinyei MersePál Gimnázium, tanára Puskás Árpádné) megoldása. 
Jócskán érkezett helyes megoldás, az átlagos teljesítmény 70 % volt. Azt még be kell vallanunk, hogy a bárium-hidroxid igazából kristályvizes sóként válik ki vizes oldatból.

Feladatok

A formai követelményeknek megfelelő dolgozatokat a következő címre kérjük postázni 2005. április 7-ig:
KÖKÉL Feladatok haladóknak
ELTE Általános és Szervetlen Kémiai Tanszék
Budapest 112
Pf. 32
1518
A forduló feladatait az idei Nemzetközi Kémiai Diákolimpia rendezői által összeállított gyakorló feladatok közül válogattuk, vagy az ott megadott feladatokhoz kapcsolódnak.
H26. A természetes és szennyvizekben a nitrogén legfontosabb előfordulási formái a nitrát, nitrit, ammónia, és a szerves nitrogén. Ezek az anyagok és a nitrogéngáz is része a nitrogén körforgásának, biokémiai úton átalakulnak egymásba. 
A szennyvizek szerves nitrogéntartalmának meghatározására használatos egyik eljárás az ún. makro Kjeldahl-módszer. Az első lépésben a mintához tömény kénsavat, K2SO4-ot és HgSO4 katalizátort adnak. A roncsolás után tömény NaOH oldattal semlegesítik az elegyet. A felszabaduló gázt feleslegben levő bórsav oldatába desztillálják át. Ezt végül 0,02 N H2SO4 oldattal titrálják. 
a) Milyen termék keletkezik a roncsolás során? Mi a felszabaduló gáz? Írja fel a gáz és a bórsav közt lejátszódó reakció egyenletét! Milyen indikátort használna a titrálás során és miért?
A nitritionok veszélyesek a csecsemők egészségére. A nitrittartalom meghatározásának egyik módszere a kolorimetria, amihez szükség van pontosan ismert koncentrációjú oldatsorozatra. Minthogy a nitrit könnyen oxidálódik, a törzsoldat pontos koncentrációját gyakran kell mérni a következő eljárással. A nitrit mintához ismert koncentrációjú KMnO4 oldat feleslegét és kénsavat adunk. Az oldat színét okozó permanganát felesleget ismert mennyiségű Na2C2O4 hozzáadásával eltüntetjük, majd az elegyet ismert koncentrációjú permanganát-oldattal titráljuk.
b) Írja fel a lejátszódó reakciók egyenleteit! Írjon fel egy képletet a nitrogéntartalom kiszámítására a következő változókat használva!
A: a törzsoldat nitrogéntartalma (mg/ml)
B: az összesen felhasznált KMnO4 oldat térfogata (ml)
C: a KMnO4 oldat koncentrációja
D: a felhasznált Na2C2O4 oldat térfogata (ml)
E: a Na2C2O4 oldat koncentrációja
F: a NaNO2 oldat térfogata (ml)
tajvani feladat
H27. A króm(VI) színes vegyületeit pigmentekben, magát a fémet pedig –ellenálló, szép felülete miatt – bevonatokban, ötvözetekben használják. Az oldatukat megsavanyítva a sárga kromátionok narancsszínű dikromáttá alakulnak.
a) Írja fel a lejátszódó reakció egyenletét! Milyen a két vegyületben a krómatomok oxidációs állapota? Redoxi reakció-e az átalakulás? Milyen tényező határozza meg elsősorban a reakció egyensúlyát? Rajzolja fel a két ion térbeli szerkezetét!
Egy autó lökhárítóját krómozzák elektrolitikus úton. Savas dikromát oldatba merítve elektrolizáló cella katódjaként kapcsolják. Tekintsük úgy, hogy az anódon a víz oxidálódik.
b) Írja fel az elektródreakciókat és a cellában lejátszódó reakció egyenletét! Ha az áramerősség 10,0 A, mennyi ideig tart 52,0 g króm leválása? Hány mol oxigén fejlődik ezalatt? Mi a kémiai magyarázata, annak, hogy a króm ilyen kedvelt bevonat?
tajvani feladat
H28. Egy vizes oldat kalcium tartalmát a következő módon határozhatjuk meg: 
i.	A megsavanyított mintához néhány csepp metilvörös indikátort, majd Na2C2O4 oldatot adunk.
ii.	Karbamidot az elegyhez adva óvatosan forraljuk, amíg az indikátor színe sárgára változik (általában 15 percig eltart). CaC2O4 csapadék válik le.
iii.	A forró oldatot leszűrjük, majd a szilárd CaC2O4-ot jéghideg vízzel mossuk, hogy eltávolítsuk a C2O42– ionok feleslegét.
iv.	A CaC2O4-ot forró, 0,1 M H2SO4 oldatban feloldjuk, miközben Ca2+ ionok és H2C2O4 keletkezik. A feloldott H2C2O4-et ismert koncentrációjú KMnO4-oldattal a lila szín megjelenéséig titráljuk.
	CaC2O4(sz)  Ca2+(aq) + C2O42–(aq)	L = 1,30·10–8
	Ca(OH)2(sz)  Ca2+(aq) + 2OH–(aq)	L = 6,50·10–6
	H2C2O4(aq)  HC2O4–(aq) + H+(aq)	Ks1 = 5,60·10–2
	HC2O4–(aq)  C2O42–(aq) + H+(aq)	Ks2 = 5,42·10–5
a) Írja fel a karbamid hozzáadása után lejátszódó reakciók (ii. lépés) egyenleteit!
Egy 25 ml-es mintát vizsgálva az utolsó lépésben 27,41 ml 2,50·10–3 M KMnO4 oldat fogyott.
b) Mi volt a Ca2+ ionok koncentrációja a mintában?
c) Számítsa ki a CaC2O4 oldhatóságát 4,0-ra pufferelt pH-jú oldatban!
tajvani feladat
H29. Fontos elválasztás-technikai művelet a mindennapi laboratóriumi gyakorlatban a folyadék-folyadék extrakció. A művelet során azt használjuk ki, hogy különböző vegyületek különböző oldószerekben eltérő mértékben oldódnak. A két oldószeres fázis közötti megoszlás egyensúlyi folyamat és ezt az ún. megoszlási hányadossal jellemezzük. 
Legyen a vizsgált vegyületünk A, melynek megoszlási hányadosa egy szerves oldószer és víz között: KD(A) = [A]szerves / [A]vizes = 500,0. Az extrakció hatásosságát, hatásfokát az  értékkel jellemzik.
a) Mennyi a hatásfoka a folyamatnak, ha A 10,00 cm3 0,100 mol/dm3-es vizes oldatát 10,00 cm3 szerves oldószerrel ráztuk ki?
b) Milyen összefüggés van a térfogatarány (b = Vvizes / Vszerves), a megoszlási hányados és az extrakció hatásfoka között?
c) Mennyi az extrakció hatásfoka, ha még egyszer extraháljuk az (a)-ban kapott vizes fázist 10,00 cm3 szerves oldószerrel?
d) Hogyan függ az extrakció hatásfoka, a kiindulási mennyiségtől (m0), a megoszlási hányadostól (KD) és az extrakciók számától (n), ha b = 1?
Az alapfogalmak bemutatása után következzék egy gyakorlati probléma! A következő szintézist hajtottuk végre: A + B → C + D. Az A reagenst feleslegben alkalmaztuk, de ennek köszönhetően B teljes mennyiségben elreagált. Számunkra az értékes termék C, és szerencsénkre D vízben nem oldódó, gáz halmazállapotú melléktermék. Életünket könnyíti még az is, hogy C nem, míg A igen jól oldódik szerves apoláris oldószerekben (KD lásd fent). A termék elegy 50,00 cm3 vizes oldat, amiben A koncentrációja 0,0200 mol/dm3.
e) Tisztítás céljából 100,0 cm3 vagy 2×50,00 cm3 apoláris oldószerrel érdemes mosni a termék elegyet?
Varga Szilárd
H30. A rosszul oldódó vegyületek képződését széles körben használja a szervetlen analitika. A minőségi analízisben leggyakrabban csapadékképződési reakciókat használunk az ionok azonosítására, illetve több ion elválasztására, a mennyiségi analízisben pedig fontos szerepet játszanak a csapadékos titrálások, főként a halogenidionok meghatározásában.
A pszeudohalogenid-ionok (pl. CN–, SCN–, N3–) sok reakcióban a halogenidionokhoz hasonlóan viselkednek. A rodanidion (újabb nevén tiocianátion, SCN–) a jodidionhoz hasonlóan higany- és ezüstionokkal csapadékot képez Az oldhatósági szorzatok 25°C-on: L(Hg(SCN)2) = 5,53·10–8, L(Hg2(SCN)2) = 3,20·10–20.
a). Számítsd ki a Hg(SCN)2 és a Hg2(SCN)2 oldhatóságát tiszta vízben! 
b) Hogyan befolyásolja az oldhatóságot az a tény, hogy a Hg(SCN)2 oldódáskor nem teljesen disszociál, hanem az oldott anyag egy része Hg(SCN)2 molekulaként van jelen az oldatban?
Az ezüstionokkal a legtöbb halogenid- és pszeudohalogenidion rosszul oldódó vegyületet alkot. A rodanidion emellett Fe3+ ionokkal vörös színű komplexet is képez. E tulajdonságát felhasználhatjuk csapadékos titrálások végpontjelzésére: ha Fe3+ ionokat is tartalmazó Ag+ oldatot kálium-rodanid mérőoldattal titrálunk, akkor a titrálás végpontjának elérését a rodanidion feleslegével képződő [Fe(SCN)]2+ ion vörös színe jelzi (Volhard-módszer). A [Fe(SCN)]2+ komplex képződésének egyensúlyi állandója K(FeSCN2+) = 125, és színe akkor észlelhető, ha koncentrációja eléri a 3,0·10–6 M-t. Az AgSCN oldhatósági szorzata: L(AgSCN) = 1,0·10–12.
c) Mekkora legyen a Fe3+ ionok koncentrációja, hogy pontosan a titrálás ekvivalenciapontjában lássuk meg a komplex színét? 
d) Az alábbiak közül melyik vegyület(ek)et alkalmazhatjuk a Fe3+-tartalmú indikátoroldat elkészítéséhez? A választ indokold meg! (Szükség esetén használd a Négyjegyű függvénytáblázat adatait!)
1.	FeCl3	2.	Fe(NO3)3 · 6 H2O	3.	FeSO4 · 7 H2O	
4.	Fe2(SO4)3	5.	K3Fe(CN)6	6.	(NH4)Fe(SO4)2 · 12 H2O	
7.	FePO4	8.	K4Fe(CN)6 · 3 H2O	9.	(NH4)2Fe(SO4)2 · 6 H2O	

Bromidionok Volhard szerinti meghatározásakor a mérendő törzsoldathoz ismert mennyiségű és koncentrációjú AgNO3 mérőoldatot adunk, és az ezüstionok feleslegét rodanid mérőoldattal titráljuk meg. A rodanid mérőoldat pontos koncentrációját AgNO3 mérőoldattal való faktorozással is megállapíthatjuk.
Egy minta Br– tartalmának mérésekor a következő adatokat jegyeztük fel: A KSCN mérőoldat faktorozásakor 25,00 cm3 0,1000 M AgNO3 oldatra 33,11 cm3 KSCN oldat fogyott. A minta 25,00 cm3-éhez 25,00 cm3 0,1000 M AgNO3 oldatot mérve, és ugyanazzal a KSCN oldattal titrálva a fogyás 26,49 cm3. 
e) Mennyi volt a mintában a Br– koncentrációja?
A titrálás során az oldat mind AgBr-ra, mind AgSCN-ra nézve telített. 25°C-on L(AgSCN) = 1,0·10–12, L(AgBr) = 5,0·10–13 az oldhatósági szorzat.
f) Számítsd ki a szabad Ag+, Br–, SCN– ionok koncentrációját 99%, 100% és 101% titráltságnál! (A Fe3+ komplex hatását hanyagold el!)
Perger Tamás
HO8. A H28-ban nem vettük számításba, hogy a csapadék leválása az alábbi reakciók miatt nem lesz teljes:
Ca2+(aq) + C2O42–(aq)  CaC2O4(aq)	Kf1 = 1,0·103
CaC2O4(aq) + C2O42–(aq)  Ca(C2O4)22–(aq)	Kf2 = 10
d) Milyen egyensúlyi C2O42–koncentráció mellett lesz a kalcium leválasztása a legjobb? Mekkora a Ca2+ koncentráció ekkor?
e)Adjon becslést a H+ és a Ca2+ koncentrációjára a telített CaC2O4 oldatban!
tajvani feladat
HO9. A molekulák térbeli ábrázolása a papír síkjában nem egyszerű feladat. Egyik megoldása ennek a problémának a Fischer-projekció. A Fischer-projekcióban történő ábrázolás esetén úgy járunk el, hogy először a molekula főláncát függőleges irányban kiterítjük (felfelé a legoxidáltabb láncvég, lefelé a leghosszabb lánc), a lánchoz csatlakozó szubsztituensek a papír síkjából kiemelkednek, a láncvégek a papír síkja mögé hajolnak. Szemléletes példaként álljon a tejsav.

A Fischer-projekció kifejezi a merőleges vonalak metszéspontjában lévő sp3-as szénatom konfigurációját is. A képlet rajzolás során figyelembe kell venni, hogy a páratlan számú ligandum csere a konfiguráció megváltozását eredményezi, míg a páros számú a megmaradását. 

Az abszolút konfiguráció meghatározását is megkönnyíti ez a projektív ábrázolás. (1) a CIP konvenció szerint besorszámozzuk a ligandumokat (lásd KÖKÉL 2004/4. szám, Szabó András: Optikai izoméria), (2) páros számú ligandum cserével az alsó helyzetbe hozzuk a legnagyobb sorszámú ligandumot, (3) megállapítjuk a számok körüljárási irányát; a 4-es ligandumot figyelmen kívül hagyva (óRa járással megegyező irányú R, az óra járásával ellentéteS irányú S).

A fémorganikus aszimmetrikus szintézisekben (olyan szintézisek, ahol  szelektíven csak az egyik optikai izomert hozzák létre fémorganikus reagenssel) Henri Kagan által bevezetett és gyakran alkalmazott ligandum a ChiraPhos.
a) Határozd meg a CIP konvenció alapján a ChiraPhos abszolút konfigurációját!

b) A ChiraPhos egyik sztereoizomerje mezo. Mit jelöl az X és Y csoport?

A Fischer-projekció különösen a szénhidrátok sztereokémiai ábrázolásában hasznos és elterjedt. Az alábbi példa a D-glükóz nyílt láncú és hattagú gyűrűs szerkezetét ábrázolja. 

A félacetál (gyűrűs szerkezetű izomer) keletkezése során két sztereoizomer keletkezik, amelyeket anomereknek hívunk. Ezek az izomerek is, mint a királis vegyületek általában, elforgatják a síkban polarizált fény polarizációs síkját. A jelenséget jellemző fizikai mennyiség a fajlagos forgatóképesség, melynek a definíciója a következő:
, ahol 
  [α], a fajlagos forgatóképesség, ° cm3 g–1 dm–1, de általában csak a ° jelet (fok) írják ki 
  α, a mért forgatóképesség, a polarizációs sík elfordulása, °
  c, a vizsgált oldat koncentrációja, g / 100 cm3
  d, az oldat rétegvastagsága, dm
A fajlagos forgatóképesség függ a hőmérséklettől, az oldószertől, a mérésnél használt fény hullámhosszától és a koncentrációtól (nem pontos a képletbeli arányosság), ezért ezeket a körülményeket fel szokták tüntetni.
A tiszta α-D-glükóz fajlagos forgatóképessége +112,2° , a tiszta β-D-glükóz fajlagos forgatóképessége +18,7°. Vizes oldatban a két izomer található meg, az oldat fajlagos forgatása +52,6°. 
c) Az egyensúlyi vizes oldatban a D-glükóz hány százaléka α-anomer?
d) Melyik anomer a stabilabb vizes oldatban?
e) Rajzold fel a szék konformációjú β-anomert!
Az enzimek biológiai katalizátorok, amelyek az élő szervezetekben lezajló kémiai folyamatokat irányítják. Katalitikus hatékonyságuk és nagyfokú szelektivitásuk miatt egyre nagyobb számában alkalmazzák őket a szerves kémiai szintézisekben is. 
Az alábbi adatokat racém 2-szubsztituált ciklohexanonok enzimatikus Baeyer-Villiger-reakcióval történő kinetikus rezolválása során kaptuk. Rezolválásnak nevezzük az enantiomerek szétválasztását. Kinetikus rezolválásnál azt használjuk ki, hogy az egyes enantiomerek eltérő sebességgel reagálnak optikailag aktív reagensekkel (enzimatikus folyamatoknál az enzimekkel). A Baeyer-Villiger-reakció során oxovegyületekből peroxid-tartalmú reagens hatására karbonsav ill. észter képződik (itt a peroxidot az enzim állítja elő).

				
	R	Termelés (%)	ee(%)	Termelés (%)	ee(%)	
1	Etil	79	95	69	98	
2	n-propil	54	97	66	92	
3	Allil	59	98	58	98	
Az enantioszelektív reakciók hatékonyságát az enantiomer felesleggel (angolul enantiomeric excess, ee) jellemzik, ami a kétféle enantiomer mennyisége közti különbség százalékos aránya az anyag összes mennyiségéhez viszonyítva.
f) Mennyi az R / S hányados a 6-allil-kaprolaktonnál (3. eset)?
g) A nem enzimatikus Baeyer-Villiger-reakcióban általánosan használt oxidálószer az MCPBA (meta-klór-perbenzoesav). Ha élesztő helyett MCPBA-val oxidálunk, mennyi lesz a fenti reakciókban az ee?
tajvani feladat, Varga Szilárd fordítása és átdolgozása